-av en regim som inte drar sig för något för att sitta kvar vid makten.
Men det finns ingen återvändo nu och som min far en gång rådde:
"Fortsätt förvänta er det bästa och förbered er på det värsta."
Så, älskling, jag ber dig försöka låta bli att oroa dig.
God morgon, pappa.
- Din mamma hälsar. - Hur är det med henne?
Fortfarande upptagen.
Jag hoppas hon blir belönad en dag för det hon gör.
- God middag. Gå bara in. - Tack.
Professor Finnie. - Förlåt mig.
Förlåt att jag besvärar. Jag är dr Michael Aris, gift med Aung San...
Naturligtvis, jag har beundrat er hustrus framsteg oerhört.
Ledsen att besvära, men ni har visst inflytande-
-på Nobels fredspriskommitté. Skulle ni kunna föra fram hennes namn?
Det är svårt att föreställa sig en starkare kandidat.
Allt som stärker hennes internationella rykte erbjuder ett visst skydd.
Suus säkerhet bekymrar mig mycket just nu.
Har ni något slags CV, ordnar jag så att Vaclav Havel och kommittén ser det.
Det skulle hjälpa oerhört. Ni förstår...
...jag fruktar att hennes tur tar slut vilken dag som helst.
Låt mig se vad jag kan göra.
Tack, sir. Tack.
Karma! Precis den jag sökte. Följ med mig.
- Dr Aris, jag måste... - Jag behöver din hjälp, Karma.
I stället för att sitta och oroa mig har jag kläckt en plan. Nånstans här...
Nånstans här finns Suus studier. En om fadern och en om Burmas kolonialtid.
Titta på de här och se vad du kan gräva fram.
Vi ska sammanställa en ansökan till Nobelkommittén å Suus vägnar.
Lysande.
Sätt dig därinne så får vi se hur det går.
Bra karl.
Det är väl inte lönt att jag säger: "Var försiktig." Men tänk på vad du gör.
Allt handlar om rätt timing. Om jag har någon auktoritet som din älskande make-
-så hör på mig. Var lika snäll mot dig själv som jag varit, om jag varit där.
Pappa, pappa!
Försiktigt.
Å, jösses.
Ja ja. Det ser ut som om julen kommit tidigt.
- Kim. Ta det lugnt för sjutton. - Visst, mr Perfekt.
Hallå? Ja.
Hursa?
Kära nån. Ja, jag är ledsen.
Lucinda, jag ringer senare.
Javisst, hej då.
Pappa?
Det var faster Lucinda.
Tyvärr måste jag berätta att er farfar dött.
Och jag måste resa till Skottland för att ordna begravningen.
BURMESISKA TIPPAD SOM FREDSPRISTAGARE
Jag tror att kvinnan måste avskärmas med tanke på hennes supporters.
Avskärma henne från världen?
Sir. Jag har ett förslag till lösning.
- Fortsätt. - Om ni ger mig tyglarna-
-försäkrar jag att hon glöms bort både här och utomlands.
- Säg en siffra. - Fem.
Sein Lwin, utgå.
Från och med nu rapporterar ni direkt till mig.
Ni har ensam hand om ärendet.
- Lita på mig, sir. - Bra.
God morgon.
Dags att vakna.
Morron.
Sovit gott?
Jag vill inte skrämma er-
- men i morse vaknade vi med huset omringat av soldater,
Det händer kanske inget, men arresteras jag-
-har jag ordnat så att ni skickas till England. Så vad som än händer-
-tas ni om hand. Bra så? - Ja.
Aung San Suu Kyi, ni är under husarrest.
Alla utom era barn måste lämna huset.
Återvänd hem så fort och lugnt som möjligt.
Ut med er allihop. Ingen stannar kvar!
Ta med det där.
Gå! Gå nu!
Ta allt! Lämna inte ett dokument. Bokhyllan också.
Mina skämt? Ni verkar inte gilla dem.
Spring och hämta pappa! Skynda dig!
Ta alla papper och pärmar.
Ja, jag förstår, men är alla linjer till Burma döda eller bara den här.
Jaha, bara den här. Tack.
INSEIN BURMAS STÖRSTA FÄNGELSE
Stanna, följ mig.
I Rangoon ska ni rätta er efter de villkor som gäller er frus husarrest.
Ingen kontakt med er ambassad eller politiskt engagerad person.
- Är det uppfattat? - Ja.
Ha så trevligt.
Vad vill du ha? Choklad? Vi har ingen.
- Pojkar. - Pappa!
- Var är alla? - Mamma hungerstrejkar.
Hungerstrejkar?
Mikey. Mikey.
De kom tidigt på morgonen och arresterade de flesta av kollegerna.
Utom mig. Jag är under husarrest.
Så jag sa till dem att jag inte äter, förrän jag sätts i fängelse med allihop.
- De kapade telefonledningen. - Med en sax.
Så skönt det är att se dig här.
- När åt du senast. - Cirka tre dagar sen.
- Fyra. - Tre.
Jag måste säga, knappt en lugn stund. Vad ska jag ta mig till med dig?
Rädslan stiger för vad som hänt dr Michael Aris-
-som försvann för två veckor sen. Han är borta sen han kom till Rangoon-
-för att besöka frun Aung San Suu Kyi.
Trots enträgen begäran från utrikesdepartementet om klargörande-
-har de burmesiska myndigheterna vägrat ge ytterligare information-
-om hans tillstånd eller vistelseort.
En brittisk ambassadtjänsteman sa att deras enda information...
Lyssna, Suu.
Om du dör, förlorar pojkarna sin mor.
Och ditt folk sin bästa försvarare.
- Får jag pröva något? - Vadå?
Sitt ner.
Stå upp.
Jag vill ge er ett förslag.
Det har gått tolv dagar sedan min fru åt-
-och jag måste inskärpa hos er hur snabbt hennes hälsa försämras.
Hon är redo att uppge sin hungerstrejk-
-om ni absolut kan garantera att hennes kolleger behandlas väl.
Jag kan inte nog betona faran hon är i. Hon överlever bara ett par dagar.
Jag ber er noga överväga de offentliga följderna om ni inte agerar snabbt.
Madam. Myndigheterna försäkrar att inget ont ska drabba era kolleger.
Bra så?
Aung San Suu Kyi är visst orolig för dig. Ät, varsågod.
Vad pågår här?
Det kallas musik.
Det har varit de egendomligaste veckorna i mitt liv.
Tack för allt. Jag hade inte klarat det utan dig.
- Det lugnar ner sig. - Jag vet.
Jag stökar vidare i kulisserna. Vi får hoppas helvetet blir kortlivat.
Jag klarar mig, var inte orolig.
- Pojkarna är viktigast nu. - Jag vet.
Gå.
Iväg.
Burmesiska myndigheter tillkännager att val ska hållas i maj.
Men Aung San Suu Kyi har diskvalificerats som kandidat-
-på grund av en oklar lag som hindrar gifta med utlänningar att bli president.
Ja, jag förstår.
Nåja, adjö.
- Ett helt omdömeslöst samtal. - Vem var det?
Ambassaden. Pojkarna får inte längre burmesiskt medborgarskap.
De drar därför genast in deras pass.
Det var som fasen.
De har visst insett, att om de håller barnen från Suu-
-knäcker de henne effektivast.
De har åtminstone utlyst val.
Vi väntar och ser vad som händer. Förhoppningsvis löser sig alltihop.
Ja, hoppet. Som vi alla klamrar oss fast vid hoppet.
En dag få burmeser väntade sig att bevittna.
Fantastiska scener i hela landet när tusentals köar för att rösta-
-i det första valet på 40 år och här ger vi det första utslaget.
Aung San Suu Kyi, 392 platser.
Den burmesiska militären, 10 platser.
Jösses, vilka underbara nyheter.
I Burma en fantastisk seger för Aung San Suu Kyi-
-och hennes parti Nationella förbundet för demokrati.
I ett land som förbjuder folksamlingar på fler än fem människor-
-verkar Nationella förbundet för demokrati berett att fira in på natten./i>
Ma Suu. Låt mig sätta blommor i ert hår.
Aung San Suu Kyi!
VALRESULTATET
Titta! Trots allt vann hon.
Det här är bara skräp.
Ge mig telefonen.
Aung San Suu Kyi!
Stanna! Gå genast tillbaka in!
Aung San Suu Kyi!
Hallå, jag sa gå tillbaka in. Nu!
Jag vill bara tala med dem. Var inte löjlig.
- Jag ska tala med dem. - Jag har rätt att skjuta er.
Du ska inte döda nån.
Gå tillbaka hem!
Sätt er, dr Aris.
Nu när valet är undanstökat är jag glad att ha goda nyheter.
Myndigheterna går till sist med på en överenskommelse.
Om ni skriver till er fru och ber henne komma hem till Oxford snarast möjligt-
-blir det inget problem för henne att flyga därifrån.
Jag förstår.
Eftersom jag inte har ringaste tanke på att begära det av min fru-
-säger jag adjö till er.
Såna hänsynslösa lurendrejare.
Tror de att jag lägger mig platt ska de få se på annat.
Nu åker vi.
Trots sin brakförlust i valet-
-syns inget tecken på att militären ska släppa Aung San Suu Kyi-
-så att hon får axla sin roll som den nya premiärministern.
I stället sitter hon inlåst-
-medan ledarna i hennes parti Nationella Demokratiförbundet-
-arresteras en efter en.
Munkarna är ute och protesterar och klostren stormas av soldater.
Jag försäkrar dr Aris, att bakom scenen gör vi allt vi kan.
Men vi anser att utökade ekonomiska sanktioner-
-mot Burma bara spelar Peking i händerna.
De skulle se det som en chans att strama åt sitt ekonomiska strypgrepp.
Ursäkta, jag har ett mycket viktigt möte. Jag önskar er lycka till, sir.
Hallå. Professor Finnie.
- Hur står det till? - Har mått bättre.
Jag hoppas verkligen att jag har nyheter som muntrar upp er.
Den glädje och stolthet som jag och barnen känner nu-
-tyngs ner av sorg och fortsatt fruktan.
Jag tror inte Nobels fredspris givits till en så extremt isolerad person förr.
Det har säkerligen aldrig getts till en kvinna i en sådan situation.
Suu är inne på tredje året av sin politiska fångenskap-
-i händerna på Burmas militärstyre och vi hennes familj-
-nekas varje kontakt med henne och vet inget om hennes tillstånd-
-förutom att hon är helt ensam.
Själviskt hoppas jag också att vår familjesituation blir lättare-
-tack vare detta tecken på erkänsla för hennes själsstyrka och fysiska mod-
-och att vi till sist får tillstånd att besöka henne igen.
Vi saknar henne så mycket.
Jag saknar er också.
En av oss måste hålla tal vid själva prisceremonin. Nån villig?
Jag tror att om er mor har radio-
-skulle det betyda mycket för henne om det var en av er.
- Jag gör det. - Bra, pojke.
NORGE 1991
Direkt från Oslo, ge er BBC World Service Nobels fredspris...
- Det finns ingen ström! - Ingen radio.
Ingen fara, jag ordnar det.
Jag ber nu Michael, Alexander och Kim Aris-
-att komma fram och motta guldmedaljen och diplomet-
-å hustruns och moderns vägnar-
-Nobelpristagaren 1991, Aung San Suu Kyi.
Jag hittade en annan radio!
Vänta, vi kan ta de här batterierna.
Nu var det Alexander Aris, Aung San Suu Kyis äldste sons tur-
-att gå upp på podiet och hålla tal.
Jag står här idag för att på min mors vägnar, Aung San Suu Kuyi, ta emot-
-det största av priser, Nobels fredspris.
Eftersom förhållandena inte tillåter min mor att vara här personligen-
-ska jag göra mitt bästa att uttrycka de åsikter jag tror hon vill förmedla.
Vi bör tänka på att den kamp som förs på ett hårt vaktat område i Rangoon-
-är en del av en mycket större kamp i hela världen-
-för frigörelse från politiskt tyranni och själsligt förtryck.
Det förflutnas läxor ska inte glömmas.
Det är vårt hopp inför framtiden som vi firar här idag.
Vad är det där?
Musik.
Generalerna kan inte stanna kvar mycket längre efter det här.
- Bara en tidsfråga tror jag. - Det hoppas jag.
Vi får vänta och se. Militärens vägar är outgrundliga.
- Din mor skulle vara stolt över dig. - Tack.
Bra gjort.
Ja, tack så mycket.
Nej, nej.
Varför inte?
- För Suu. - Mamma.
Ta av dig skorna, Kim, jag vill inte ha lera i huset.
Vi äter middag halv åtta ikväll. Farbror Anthony kommer hit.
Vad är det?
Jag saknar mamma.
"Befria oss från fruktan"
"För att utvecklas måste mänskligheten lära av Gandhi."
Avlös honom.
"Människors konst avspeglar deras själar."
Ser jag ett nytt ansikte?
Vad heter du?
Talar du engelska?
Så vad heter du?
- Arun. - Arun.
Kom så får jag visa dig något.
Det går bra, jag bits inte.
"Du tänker kanske inte på politik, men politiken tänker på dig."
Det var min fars ord.
Något för dig att tänka på när du står där.
Ers nåd, det var snällt att ge mig tid. Tack.
Käre Michael, jag tänker på Suu varje dag. Vad kan vi göra mer?
Jag hoppas du har goda nyheter.
Nej, tyvärr går allt mycket sakta.
Generalerna bryr sig inte om amerikanskt och europeiskt ogillande.
Så utan Asien med på noterna ser jag inte hur vi ska komma framåt.
Inget går upp mot nu! Ursäkta.
Mina vänner, god dag.
Får jag säga några korta ord. Trevligt att se er igen.
Sydostasiens nationer har noga övervägt er ansökan om medlemskap.
Och vi är benägna att godkänna den.
Jag är förtjust. Vi bör skåla.
Men fastän Amerika och Europa på många sätt konkurrerar-
-är vi icke desto mindre beroende av deras goda vilja.
Den demokratiska processen tar tid. Det är inget man åstadkommer på en dag.
Vi förstår. Därför menar vi att en gest från er vore passande.
Vad då för gest?
Ma Suu. Polischefen är här för att träffa er.
Madam. Er husarrest är över. Ni är nu fri att komma och gå som ni vill.
Ja, hallå?
- Mikey! - Suu? Suu, är det du?
Det låter otroligt, men jag ringer från brittiska ambassaden. Jag är fri!
Säg till pojkarna att jag är fri igen.
- Jag tror inte vad jag hör! - Alla mina kolleger har frisläppts.
Får jag bara på mig skridskorna kan vi vara hos dig redan i morgon.
- Ja, i morgon blir en stor dag. - En underbar dag.
Jag hoppas organisera NLD:s första återförening.
- Den lyckligaste dagen i mitt liv. - Förhoppningsvis i morgon.
Jag ringer flygplatsen. Tidsskillnaden förskjuter en dag, men vi ses snart.
Ja, för kampen fortsätter.
- Vad fortsätter? - Kampen fortsätter.
DAM I VÄNTAN
Suu!
- Jag har aldrig sett dig stråla så. - Jag är så glad att du är här.
- Hej, mamma. - Alexander.
Var är min lilla pojke?
- Så underbart att se er alla här. - Daw Suu, vi måste gå.
- Jag ska bara avsluta det här. - Fortsätt bara.
- Pappa. - Ja.
Där är du.
- Jag har letat överallt efter dig. - Du känner mig.
Jag är aldrig långt borta.
Som jag har väntat på att få hålla om dig igen.
Jag måste nypa mig i armen.
Jag brukade fantisera om vad du gjorde.
Ofta talade jag med dig. ibland högt.
Du lugnade mig alltid och påminde mig om din orubbliga kärlek.
Du vet väl att världen är enig om att helgonförklara dig?
Jag bryr mig inte om personlighetskult. Helgon är bara syndare som försöker.
- Och vilka är dina syndiga egenskaper? - Har du glömt?
Mitt hemska humör är en. Min otålighet en annan.
- Och jag är envis. - Jag vet.
Jag har läst underbara namn på dig. En kvinnlig Mandela, Burmas stjärna.
Det bästa stod på The Times förstasida.
Det var en vacker bild på dig, och under stod det "Stålorkidén".
Är det så du ser mig?
Att se på dig har jag inte gjort så mycket på sista tiden.
Michael...
Om du någonsin vill bli fri...
Börja om på nytt. Jag vill du ska veta att jag kommer att förstå fullkomligt.
Visst har den här långa separationen varit svår. Både för mig och pojkarna.
Men en sak vill jag säga. Ända från första början-
-har vi delat en gemensam dröm om Burma. Och långt ifrån att vara ett hinder-
-har jag alltid sett den som det som band oss samman.
Du måste vara den mest överseende maken som någonsin levat.
Det var sista gången jag såg henne.
Sen dess har det bara varit avslag.
Jag kan fylla i de här blanketterna i sömnen nu.
- Tack. - Varsågod.
Vet Suu om diagnosen än?
- Du måste ju berätta för henne. - I sinom tid, Anthony.
Och hur exakt ska du berätta det?
Ett brev från England!
Hallå?
Mikey.
Suu!
Underbart. Äntligen. Så uppfriskande att höra din röst.
- Hur mår du, älskling? - Så du fick mitt brev?
- Jag försöker fortfarande fatta det. - Ja, naturligtvis.
De goda nyheterna är att jag ska kämpa hela vägen.
Att hälsa på dig stärker mig.
Och går allt väl med visumet kan det bli-
-ammunitionen som gör att de mjuknar för gott.
Utsikterna är goda att vi träffas till min födelsesdag.
- Vi kan fira tillsammans. - Javisst.
Så upp med hakan, Suu. Håll humöret uppe.
- Hallå, är du kvar? - Ja, jag är kvar.
Bra. En av mina studenter, en före detta munk som heter Karma-
-följer med mig. - Bra.
Ja.
- Ta hand om dig. - Snart, det dröjer inte länge.
- Och Suu? Suu? - Hallå?
Mr Gordon...
Suu. Suu.
Mr Gordon, vi måste pröva varje sätt att sätta press på myndigheterna.
Anthony säger att en lobbykampanj är igång.
Han har redan talat med Desmond Tutu och Vita Huset.
Jag försäkrar, att ingen av oss vilar förrän Michaels visum har bekräftats.
- Tack. - Ja.
Nej, nej. Du är din egen värsta fiende.
Snälla Michael, jag ber dig, gå och lägg dig igen.
- Det är nästan midnatt. - Jag vet.
Tio minuter, Karma. Ge mig tio minuter.
Jag har ett berg av obesvarad korrespondens att hantera.
Det kan inte vänta längre.
Vem ska handleda mina studenter när jag är borta?
Människor är beroende av mig. Jag kan inte ligga och dra mig dygnet runt.
Snälla du. Jag går till sängs igen om tio minuter.
- Lovar du? - Jag lovar.
- Vi ses i morgon. - God natt.
- Hallå? - Mikey.
Suu. Hur mår du?
Har du hört något än?
- Fort, innan de stänger av linjen. - Ja.
Jag måste få veta. Tyder något på att de låter dig åka?
Ja, när som helst nu. Jag lovar dig.
Det dröjer inte länge.
- Jag har funderat. - På vad?
Ska jag...
- Ska jag komma och hälsa på dig? - Nej, nej.
Älskling, tänk inte ens i de banorna.
Vi tog oss inte så här långt bara för att stupa på sista sträckan.
Vi får hjälp på högsta nivå nu.
Det finns all anledning...
Mikey?
Hej, pappa.
Det var din mamma.
Jag skulle hälsa från henne.
Det tog längre än väntat.
Men jag visste, att till och med general Aung Sans dotter-
-skulle tappa modet en dag och erkänna sig besegrad.
Madam, generalen har noga övervägt ert brev-
-och ber mig säga er att myndigheterna dessvärre inte har resurser-
-att klara er makes medicinska behov. - Ingen ber er göra det.
Norges regering har erbjudit ett plan med privat utrustning.
Och en av Dalai Lamas läkare sköter om Michael när han är här.
Visst vill en hustru vara med sin man i den situationen.
Jag erbjuder er plats på nästa flyg hem.
Ni kan vara hos dr Aris så här dags i morgon.
Men sedan låter ni mig inte återvända.
Ni har fritt val, madam.
Er man och barn, eller ert land.
Vad är det för frihet?
VISUM NEKAT
Ett nytt avslag.
Och under tiden rinner tiden undan.
Jag är helt enkelt inte redo att dö nu, förstår du?
Och hur blir det med Kim? Och Alex?
- Michael, ta några djupa andetag. - Nej, nej.
Seså.
Det känns som om jag blir tokig.
Snälla Michael, lugna ner dig.
Hej, pappa.
Förlåt mig.
Jag är så trött på att vara sjuk.
- Hallå? - Vem är det?
- Det är jungfrun, madam. - Jag vill tala med min man.
Han hade en svår natt och de beslöt att han fick det bättre på vårdhemmet.
De lämnade ett nummer. Hans vän, Karma. Vill ni ha numret?
Ja tack.
- Hallå? - Karma?
Madam, nyheterna är tyvärr inte goda. Michael är på ett vårdhem nu.
- Han tynar bort mycket fort. - Vi måste kunna göra något.
De har försökt på alla sätt.
Jag är ledsen.
- Hallå? - Vad? Karma?
Hallå?
- Hallå? - Karma?
- Hej, mamma. - Kim.
Han har inte mycket tid kvar.
Men jag kan inte. Mina händer är bundna.
- Förlåt. - Jag vet.
Men han dör.
Snälla, försök förstå mig. Kim.
Det skulle bli slutet för allt din far och jag kämpade för så länge.
- Hallå? - Kim?
Kim?
Nej...
Mamma hälsar.
- Karma? - Ja?
- Du vet att jag fyller år i morgon. - Ja, jag vet.
Ett passande ögonblick att tacka för mig, eller hur?
Maken till Nobels fredspristagare Aung San Suu Kyi-
-dog av cancer på sin femtiotredje födelsedag.
Dr Aris, en oxfordakademiker, hindrades från att träffa sin fru-
-som han hade två söner med, de senaste tre åren.
Mikey!
8 år senare
Aung San Suu Kyi!
Efter 15 års husarrest frisläpptes Aung San Suu Kuyi 2010.
Men enligt Amnesty International har den burmesiska militärregimen-
-världens sämsta mänskliga rättigheter och anklagas för mord, tortyr, våldtäkt-
-och tvångsarbete för både vuxna och barn. Den har 2100 politiska fångar.
17 är dokumentärfilmare, kolleger till dem som försåg oss med filmmaterial.
"Använd er frihet för att främja vår." Aung San Suu Kyi
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Simontax
www.SweSUB.nu - För bättre texter